Дослідники із Копенгагенського університету розробили модель, яка описує формування Землі. Аналіз показує, що вона утворилася внаслідок дуже швидкого накопичення дрібних камінчиків міліметрового розміру за кілька мільйонів років. Водночас вода та інші компоненти для життя не були доставлені на планету випадковими астероїдами. Відкриття дає додаткову інформацію для пошуку заселених світів за межами Сонячної системи.
Одна з домінуючих теорій передбачає, що планети утворюються в результаті поступового зіткнення тіл, поступово збільшуючи свій розмір протягом 100 млн. років. У цій моделі надходження води та інших корисних речовин пов’язують із бомбардуванням ранньої Землі кометами та метеоритами.
Дослідники використовували ізотопи кремнію як інструмент розуміння механізмів і часових рамок формування планет. Вони проаналізували ізотопний склад хімічних елементів понад 60 різних метеоритів та планетарних тіл. Внаслідок проведеного аналізу вчені визначили різницю між твердими планетами та іншими космічними об’єктами. І визначили ключові будівельні блоки з яких сформувалася Земля.
![](https://i0.wp.com/t4.com.ua/wp-content/uploads/2023/06/earth-1-1.webp?resize=788%2C443&ssl=1)
На основі моделювання дослідники сформулювали альтернативну теорію. Вони вважають, що довкола молодого Сонця був диск, заповнений дрібними частинками пилу. Як тільки планета досягала певного розміру, вона починала «діяти як пилосос», дуже швидко всмоктуючи весь цей пил. За таким сценарієм планета досягає розміру Землі лише за кілька мільйонів років.
При цьому такий спосіб формування планети не тільки прискорює її зростання, але й забезпечує доставку води на планету. Протопланетний диск містить багато частинок льоду, в процесі всмоктування вони затягуються протопланетою, що забезпечує наявність води вже до кінця процесу формування планети.
“Ця теорія передбачає, що кожного разу, коли ви формуєте планету, подібну до Землі, на ній буде вода”, – сказав Мартін Біззарро, співавтор дослідження.
Вчені вважають, що пошуки систем подібних до нашої та подальші дослідження процесів формування нових планет в інших зіркових системах допоможуть підтвердити цю гіпотезу.